Vi må være ærlige over for hinanden. Planeten er ikke, hvad du håbede?
- Ikke helt. - Hvorfor ikke?
Jeg brugte protomateria til Genesis.
Protomateria. Som alle forskere i galaksen har fordømt som farligt.
Det var den eneste måde at løse det på.
Du ændrede altså reglerne ligesom din far.
Ellers ville det ikke ske i mange år, måske aldrig.
Hvor mange har måttet lade livet for din utålmodighed?
Hvor stor skade har du forårsaget? Og hvad venter os?
Broen! Her sker ikke noget!
- Planeten ældes i bølger. - Ligesom Spock. De er forbundet.
Det er de også.
- Hvor længe? - Dage... Måske timer.
Det gør mig ondt.
Det bliver værst for Spock. Hans vulcanblod vil snart brænde.
- Jeg forstår ikke. - Pon Farr.
Vulcanmænd må lide under det hvert 7. år som voksen.
- De nærmer sig, hvem det end er. - Jeg går.
Jeg gør det. Giv mig din faser.
Stjerneflåden kalder USS Grissom. En advarsel om os.
- Svar? - Intet... som tidligere.
Hvad er Grissom ude på? Vil hun slutte sig til os eller åbne ild?
Bryd radiotavsheden. Send kaptajn Esteban mine bedste hilsner.
- Hvordan klarer vi os? - Hvordan ”vi” klarer os?
Sjovt, du skulle udtrykke det sådan. ”Vi” klarer os fint.
Men jeg giver ham hellere en nyre, end hvad min hjerne indeholder.
Grissom svarer ikke på nogen kanal.
Kald med jævne mellemrum.
Så er tiden inde.
Det kaldes ”Pon Farr”.
Pon Farr.
Vil du stole på mig?
Ude af warphastighed. På vej ind i Genesis-sektoren.
Fortsæt med impulskraft.
- Fartøj på vej ind i sektoren. - Føderationens slagkrydser.
- Har de sporet os? - Ikke endnu.
Sløringsmekanisme på!
- Jeg sværger, der var nogen der. - Hvad så du?
Et kort øjeblik et rekognoscerings-fartøj.
Det kunne være Grissom. Giv mig anråbs-frekvensen.
Enterprise kalder Grissom. Kom ind.
Enterprise kalder Grissom. Hører I mig?
Jeg er kommet langvejs fra for at vinde Genesis’ magt.
Og hvad finder jeg?
En menneske-svækling, en vulcandreng og en kvinde.
Vi klarede en dødsdømt ekspedition. Planeten dør om nogle timer.
Genesis-eksperimentet er en fiasko.
En fiasko?
Den største ødelæggelseskraft, der nogensinde er skabt.
Du skal fortælle mig hemmeligheden om Genesis-torpedoen.
Jeg har ikke den viden.
Så håber jeg, du nyder smerte.
- Ingen forstyrrelser, beordrede jeg! - Føderativt stjerneskib nærmer sig.
Grissom, det er Enterprise. Hører I mig?
Enterprise kalder Grissom. Kom ind.
Klar til kamp!
Admiral Kirk kalder kaptajn Esteban eller løjtnant Saavik. Kom ind.
- Status? - Vi er slørede.
Fjenden flyver på impulskraft. Afstand 5000 kellicam.
Godt! Lige det held, jeg har ventet på.
- Intet på radaren. - Kortholdssøgning, mr Chekov.
Visuel søgning, mr Sulu.
- Afstand 3000 kellicam. - Ro på.
Fortsæt på impulskraft.
Afstand 2000 kellicam.
Klar til våbenladning.
Afvent ordre!
- Dér! Ser du forvrængningen? - Ja, og den vokser.
Inden for skudhold, sir.
Skytte...
Sigt på motoren. Forstået?
Forstået, sir.
- Vurdering, mr Sulu. - En energibølge.
- Stor nok til at skjule et skib? - En sløring.
Højeste alarmberedskab.
- 1000 kellicam. - Al kraft til våbensystemer.
Vent.
Ingen skjolde? De må smide sløret, før de skyder.
Må du have ret.
- Klingon rovfugl. Hun lader. - Fyr!
Pletskud, mr Scott.
Op med skjoldene, mr Chekov.
Reservekraft til raketterne!
- Skjoldene fungerer ikke. - Scotty?
Autosystemet er overbelastet. Jeg ventede ikke kamp.
Fyr!
Reservekraft på. Klar til at besvare ilden.
- Kan laserkanonerne få kraft? - Det tror jeg ikke, sir.
- Hvad skete der? - Autocentret er ude. Intet at gøre.
- Mr Sulu? - Intet, sir.
Så bliver vi et let bytte.
Klar til at affyre reserverøret.
Hvorfor har de ikke gjort det af med os? De er ti gange stærkere.
- Fjendens leder vil forhandle. - Få ham op på skærmen.
Her er Admiral James T. Kirk fra stjerneskibet Enterprise.
- Selveste Genesis’ overhoved. - I krænker fredsaftalen.
Jeres tilstedeværelse er en krigshandling.
I har to minutter til at overgive jer -
- ellers bliver I tilintetgjort.
Han skjuler noget. Han er måske mere ilde tilredt, end jeg troede.
- Hvordan kan De vide det? - Jeg stoler på mine instinkter.
Dette er Deres modstander, admiral Kirk.
Præk ikke om aftalebrud.
Med dette våben har Føderationen gjort sig til galakse-forbrydere.
Jeg overgiver mig ikke, det må være Dem!
På planeten under os holder jeg tre fanger -
- fra den gruppe, der udviklede Deres dommedagsvåben.
Overgiver De Dem ikke, henretter jeg dem en efter en som fredens fjender.
Hvem er De? Hvor vover De at tage fanger?
Hvem jeg er, er ikke vigtigt! Derimod at jeg har dem.
Jeg tillader, at De taler med dem.
Admiral, løjtnant Saavik her.
Saavik! Er David der?
Ja, og en vulcanforsker, som De kender.
Denne vulcaner...
... lever han?
Han er ikke sig selv, men lever. Han ældes i takt med den ustabile planet.
- Det er David, sir. - Undskyld, jeg er forsinket.
Jeg burde have ventet dig. Planeten udsletter sig selv om nogle timer.
- Hvad gik der galt? - Jeg var gal på den.
- Jeg forstår ikke. - Overgiv jer ikke.
Genesis fungerer ikke. Det er næppe grund til at dræbe os.
Deres unge ven tager fejl, admiral. Jeg mente, hvad jeg sagde.
For at vise det, dræber jeg nu en af fangerne.
Stands! Giv mig...
Dræb en af dem. Ligegyldigt hvem.
Admiral, David er død.
Dit klingon-svin, du har dræbt min søn.
Klingon-svin, du har dræbt min søn!
Dit klingon-svin...
Der er to fanger til, admiral. Skal de også dø?
Overgiv Deres skib.
Godt, din satan!
- Jeg må informere besætningen. - De får to minutter...
De og Deres tapre besætning.
Saml en svært bevæbnet entrerings-gruppe!
- De er flere end vi, herre. - Vi er klingoner!
Når vi har taget skibet, stjæler vi Genesis fra deres databank.
- Rovfuglens besætning, mr Sulu? - Et dusin officerer og mandskab.
En del af dem er på planeten.
Vi er ikke slået endnu. Bones og Sulu til transporterrummet -
- de øvrige kommer med mig. Vi er ikke færdige endnu.
Klingon-kaptajn, forbered entrering på mit næste signal.
Ingen numre, Kirk. Du har ét minut.
Ingen numre. Jeg ser frem til at møde Dem.
Til transporterrummet! Held og lykke.
Computer... Dette er admiral James T. Kirk.
Anmoder om sikkerhedsindgang.
Identitet Bekræftet
Computer, ødelæggelsessekvens 1: 11 A.
Computer, kommandør Montgomery Scott, maskinchef.
Ødelæggelsessekvens 2: 11 A2B.
Computer, kommandør Pavel Chekov, stedfortrædende forskningsofficer.
Ødelæggelsessekvens 3: 1 B2B3.
Ødelæggelsessekvens iværksat.
Afventer slutkode. 1 minuts nedtælling.
Kode 000... Ødelæg 0.
Ødelæggelsessekvensen aktiveret.
Kirk, din tid rinder ud.
- Alt klart? - Ja, sir.
Kaptajn på klingon-skibet, vi aktivérer transportsystem nu!
Transport-beredskab!
- Skibet virker forladt. - Hvordan det? De gemmer sig vel.
Broen synes at være computerstyret. Den er det eneste, der taler.
Taler? Lad mig høre!
9, 8, 7, 6, 5...
Ud derfra!
Åh gud, hvad har jeg dog gjort, Bones?
Det, du måtte.
Du vendte den sikre død til en chance for at leve.
Planetkernen ustabil. Forandres hurtigt.
- Livstegn på overfladen? - Dér.
Nej, rør ham ikke!
- Hvad skete der? - Han ofrede sit liv for os.
Han ældes hurtigt. Alle genetiske funktioner accelererer.
- Og hans hjerne? - Som en drengs.
Jeg har hans hjerneindhold.
- Er der noget, vi kan gøre? - Få ham væk fra planeten.
Hans ældning er betinget af, hvad der sker her.
Klingon-kaptajn, admiral Kirk her. Jeg lever og er nede på planeten.
Det er nok ikke en behagelig overraskelse -
- men vores skib havde en mindre ulykke.
Trist med mandskabet, men som vi siger på jorden: ”C’est la vie. ”
Jeg har det, De ønsker.
Jeg har Genesis-hemmeligheden.
De må bringe os om bord for at få den.
Hører De mig?
Jeg venter på Dem!
Hvad er Deres svar?
Smid alle våben!
Derover, alle undtagen Kirk.
- Maltz, fangerne klar til transport. - De bør også tage vulcaneren.
- Nej! - Hvorfor ikke?
Fordi De ønsker det.
Maltz, beam op.
Genesis. Giv mig den!
Beam vulcaneren op. Så taler vi.
Giv mig den, og jeg vil overveje det.
Idiot! Se dig omkring! Planeten udsletter sig selv.
Det er oplivende, ikke?
- Hjælper vi ikke hinanden, dør vi. - Perfekt! Lad det være skæbnen.
Giv mig Genesis!
Ræk mig hånden!
Jeg har fået...
... nok af dig!
Maltz, beam op!
- Stop! Hvor mange flere? - Kun ham, sir.
Bones, hjælp Spock. Vi må ud af kredsløbet.
- Hjælp os eller dø. - Jeg fortjener ikke at leve.
Godt, jeg dræber dig senere. Lad os komme væk!
- Hvor er antimaterie-knappen? - Dér. Nej, dér!
Den eller intet.
Ser jeg korrekt, har vi maksimal kraft.
Fart på, Sulu.
Farvel, David.
- Vi er klar til at navigere frit. - Kurs Vulcan. Før fangen ned.
- Du lovede at dræbe mig. - Jeg løj.
Spock, tal til mig, for guds skyld!
Du plantede det her i kraniet på mig. Husker du det?
Husker du det?
Sig, hvad jeg skal stille op med det. Hjælp mig.
Jeg vil sige dig noget...
... som jeg aldrig troede, jeg ville sige.
Men noget tyder på, at jeg har savnet dig.
Jeg tror ikke, jeg ville kunne holde ud at miste dig igen.
Ambassadør, De anmoder om tilladelse til at lande.
Tilladelse givet. Sig til dem...
Sig til Kirk, at vi er parate.
Manuel indflyvning, mr Sulu.
Det er et stykke tid siden.
Retro-raketter.
Sarek venter deroppe, sir.
Sarek...
Barn af Skon. Barn af Solkar.
Din søns krop ånder stadig.
- Hvad er dit ønske? - Far-Tor-Pan, overførsel.
Det er ikke sket i evigheder og kun i legenden.
- Dit ønske er ikke logisk. - Tilgiv mig, T’Lar.
Min logik bliver usikker, når det gælder min søn.
Hvem er bæreren af Katra?
Det er jeg! McCoy, Leonard H. Davids søn.
McCoy, Davids søn -
- som menneske forventer vi ikke, at du fuldt ud forstår Sareks ønske.
Spocks krop lever.
Med dit samtykke vil vi overføre det, du besidder, til hans krop.
Dog en advarsel, McCoy.
Vid, at risikoen er lige så stor for dig som for Spock.
Valget er dit.
Jeg vælger faren.
Fandens tidspunkt at spørge mig på.
Jeg har det fint, Jim.
Hvad med Spock?
Det vil kun tiden vise.
Kirk, jeg takker Dem. Det, De har gjort...
Jeg gjorde, hvad jeg måtte.
Men til hvilken pris? Deres skib, Deres søn...
Hvis jeg ikke havde forsøgt, ville det have kostet mig min sjæl.
Min far siger, at du har været min ven. Du kom tilbage efter mig.
Du ville have gjort det samme for mig.
Hvorfor gjorde du det?
Fordi den enkeltes behov vejede tungere end de manges.
”Jeg har været og vil altid være din ven. ”
Ja, Spock.
- Skibet? Er det uden for fare? - Ja. Du reddede os alle.
Husker du det ikke?
Jim...
Du hedder Jim.
… Og Eventyret Fortsætter...